DÅ
- Vem är du? - Castiel. En av guds änglar.
- Det var jag som räddade dig. - Hej, Dean.
- Du är inte verklig! - Minns du inte hur kul vi hade?
- Hjälp mig nån! - Hej, Dean.
Känner du inte igen mig? Vi stod ju varann så nära i helvetet.
Alastair.
De skar...högg.
Och slet mig nästan itu. Alastair erbjöd mig ett sätt-
-att slippa allt om jag började med tortyr.
Jag sa åt honom att dra dit pepparn växer.
I 30 år. Sen klarade jag inte av det längre, Sammy.
Jag slapp kedjorna. Och började att slita dem sönder och samman.
Jag tappade tillslut räkningen.
NU
Kom igen.
Helvete.
Vad i helvete?!
Du? Det är omöjligt.
Håll dig borta från mig!
Översatt av: Jack87 www.SweSUB.nu
- Vad gör du? - Vad ser det ut som?
- Att du söker arbete. - Yatzy.
- Vi har precis avslutat ett jobb. - Adrenalinet pumpar ännu.
Vad tycker du? Cedar Rapids, Tulsa eller ChiTown?
Vi har arbetat konstant i en månad nu.
- Vi behöver sömn. - Vi kan sova när vi är döda.
Du är utmattad, Dean. Du går på ångor, du kan inte fly för alltid.
- Vad flyr jag ifrån? - Från det som du berättade.
Eller ska vi låtsas som om det aldrig hände?
Stratton, Nebraska - Farm Town. En man hackas ihjäl inuti ett låst hus.
- Inga tecken på inbrott. - Låter som ett spöke.
Tre sovrum, två badrum och ett mord. Det kommer att sälja guld.
Kolla in det här.
Troligtvis en mathiss. Alla gamla hus hade en sån.
- Besserwisser. - Va?
- Du sa... - Vadå?
Strunt samma.
Inga blodfläckar, färskt lager av färg.
- Nålar över hela stället. - Kraftledningar.
Toppen.
- Det där är verkligen störande. - Tror du nån lämnade kvar den?
Av vem då? Om inte Bill Gibson gillar dock huvuden.
- Var inte stället fortfarande till salu? - Tydligen inte.
Kom igen, Buster!
Vad tycker du? Fint, va?
- Kolla nån om man hade signal här ute? - Ja, Kate.
Men vi sa inget för att förstöra ditt liv.
- Kom igen. Nu packar vi upp. - Hjälp mig, farbror Ted.
Ungen har rätt, Bri. Du förstör hennes liv.
- Tack för hjälpen, farbror Ted. - Bara som jag ser det, kompis.
- Var snäll. - Jag är snäll.
- Vad tycker du? Klarar vi oss? - Jag vet inte.
Vilka är det?
- Kan jag hjälpa er? - Är du ägaren?
- Ja. Och ni är...? - Detta är mr Stanwyk. Jag är mr Babar.
- Hälsovårds myndigheten. - Huset inspekterades förra veckan.
Aspest i väggarna, gas läcka. Ja, det är ett problem.
- Aspest? Vad betyder det? - Man kan inte bo i det här huset.
- Kan vi inte bo här? - Av säkerhetsskäll.
- Vi har kört 130 mil. - Det ligger ett motel längre ner.
- Jag föreslår att ni bor där. - Och om vi inte gör det?
Då hamnar du i fängelse. Bara att välja.
- En natt. Sen tar jag hand om allt. - Gör du det.
Ännu ett motel? Hoppas det finns horor där också.
Kom igen, Danny!
- Hur såg rummet ut när ni hitta det? - Det var blod...överallt.
- Och var befann sig mr Gibson? - Överallt.
- Hur länge har du städat hos mr Gibson? - I fem år.
- Då kände du han väl? - Inte alls.
Han var verkligen privat av sig. Men jag klandrar honom inte.
- Vad menar du? - Hans fru dog under förlossningen.
Och hans dotter hängde sig på vinden 20 år senare.
Jag tror att jag har några bilder.
- Här. - Tack.
- Kan vi behålla de här? - Gör som ni vill.
- Varför tog hans dotter livet av sig? - Det var före min tid.
- Märkte du nånsin nåt konstig? - Som vadå?
Ljus som stängs av och på. Att saker inte låg kvar på samma plats.
Nej.
- Det var en sak. - Vadå?
Ibland kunde jag höra prasslande inifrån väggarna.
Som råttor? Måste ha varit riktigt stora.
Jag såg aldrig nån.
Vet du vart mrs Gibson och dottern begravdes?
Bägge kremerades.
Då kan det inte ha varit nån av dem. Vems spöke är det då?
Vi borde kolla stället på nytt.
- Skitsnack. Det finns ingen aspest. - Är du säker?
Det hör mitt yrke till att veta det. Ingen gasläcka heller.
- Vilka var det där då? - Ingen från kommunen i alla fall.
Mår du bra?
Ja. Jag tyckte bara att jag såg nåt.
Det kommer att bli toppen här. Jag lovar.
Ja, mamma. Det är jag säker på.
Allt kommer att förändras.
Danny! Packar du upp?
Ja. Jag är nästan klar.
Hallå?
Det är okej.
Jag heter Danny.
Hej!
"Zucchini kommer att växa men jorden är för sur för bönor."
- Förstår du nånting? - Känner du det?
Det där. Luktar som om en tvättbjörn dog där inne.
Trevligt. Tack. Ska jag fortsätta att prata för mig själv?
Jag lyssnar. Ett grönsaks land.
- Vad håller vi på med, Bri? - Vad menar du?
Vi...på en gården. Och pratar om zucchini.
Det kommer att bli annorlunda. Jag lovar.
- Vi kommer att bli lyckliga. - Och om vi inte blir det?
Det kommer vi att bli. Det måste vi.
Barnen får inte uppleva samma sak som förra året.
Skit. Vad gör vi nu då?
- Vi kan berätta sanningen. - Verkligen?
Nej.
Hörrni! Ni vill nog se det här.
Vad i...
FÖRSVINN
Krita.
Danny! Kom ner hit med en gång!
- Om det hade varit min unge. - Men det är det inte Ted.
Gå varsamt fram. Hans lärare sa att det hjälper.
Hej, polarn. Är det nåt som du vill berätta?
Jag har inte gjort det där.
Säg bara sanningen. Sen är det bara att tvätta bort det.
- Utan nån bestraffning. - Det var flickan inuti väggen.
- Flickan inuti väggen? - Hon vill att ni går och att jag stannar.
- Säg sanningen. - Det är sant!
Hon hatar vuxna. Stannar ni så blir hon arg.
- Gå till ditt rum. - Mamma!
- Andy hade trott mig om han var här. - Gå upp - Nu!
Det är okej, Buster. Jag hatar också det här stället.
Buster! Äckligt! Vad är det med dig?
Herregud.
- Lugna dig. Vad hände? - Jag blev precis antastad av Casper.
- Ett spöke? - Det är flickan inuti väggen!
Sluta nu, bägge två.
- Vi hörde skrick. - Ni? Rörde ni min dotter?!
- Va? Nej. - Vilka är ni?
- Det finns ett spöke här. - Det är flickan.
Ta det lugnt ni två. - Vad håller ni på med?
Din familj är i fara. Ni måste härifrån.
- Vad i helvete? - Ingen rör sig!
Buster!
Vad i...
Gå in igen.
Vi är inga skurkar. Ni är i fara.
Du måste få din familj härifrån.
- Kör till motelet. Där är ni säkra. - Vad ska ni två göra?
Kom igen!
Vapnen är borta.
- Allt är borta. - Lastbilen fungerar inte.
- Bägge hjulen är sönder. - Vilket slags spöke pajar ens åk?!
Vad är det som händer?
- Där är hon! - Var?!
- Där ute i skogen. - Vad gör ett spöke utomhus?
- Vill du stanna och ta reda på det? - Alla går in.
- Vi måste sticka härifrån. - I vadå? Spöket jagar oss!
Alla går in igen!
Så länge som cirkeln inte är bryten kan det inte korsa den.
- Är vi säkra från spöken? - Ja.
Jag lyssnar inte längre. Jag måste få min familj härifrån.
- Inte förräns vi har dödat den. - Det är sånt här vi sysslar med.
Lita på oss.
- Jagar ni spöken? - Ja.
- Som Scooby-Doo? - Bättre.
Du såg henne där ute, va? Såg hon ut som nån av de här?
Hon. Hon var blekare och smutsigare.
- Det är flickan inuti väggen. - Är det dottern?
Flickan på fotot...är hon död?
Det var här som hon tog livet av sig.
- Hade hembiträdet fel? - Hennes ande kanske är inuti nåt annat.
- Hon hängde sig på vinden. - Sitter du barnvakt, så kollar jag?
Jag bryr mig inte om vem som hängde sig var.
Det är bara nån galen slyna. Och jag tänker inte vänta-
-på att hon skalperar mitt arsle. - Ingen går.
Försök hindra mig.
Lyssna. Jag är beväpnad.
Du kommer att få ett tredje håI om du inte går in i cirkeln igen.
- Du har ingen pistol. - Och? Ingen ska få dö i natt.
- Är det lugnt? - Gå.
Hörru, Fonzie. En fråga.
Detta ostoppbara kraftfältet gjort utav salt...
- Är det en del utav en ritual? - Lägg av, Ted.
Vad var det?
Mamma.
Alla håller sig lugna. Hon kan inte komma in i cirkeln.
- De kunde ju inte ta sig in. - Det kan de inte. Hon är inget spöke.
- Mår du bra? - Var är alla? Hämta dem.
- Det är inget spöke. - Det är bara ett psykfall.
- Jag säger bara det - Människor. - Vem är hon?
Kanske dottern. Hon kanske inte hängde sig.
- Hon måste vara minst 50 nu. - Jag vet inte. Vad hitta du på vinden?
- Jag hitta Rebeccas dagbok. - Jag önskar du hade hittat en haubits.
Familjen måste sättas i säkerhet. Den är mänsklig så de kan fly.
- Vi är okej. - Danny! Ted! Vi drar!
- Gärna för mig. - Danny! Kom igen!
- Danny, vi ska åka! - Jag sa ju att det var en galen slyna.
- Kör in till stan. Vi tar över. - Danny! Vi ska åka!
Brian, var...är han?
Vi kommer att hitta honom. Ta Kate och åk.
- Medans du fortarande kan. - Inte utan Danny!
Hon har rätt. Tills vi hittar er son-
-så är skjulet det säkraste stället. - Jag går inte in dit.
Jo, det gör du. Fönstren är förseglade, det finns en dörr.
Det är vår bästa chans. Lita på mig.
Vi vaktar utsidan. Ni tar insidan.
- Vad gör du? - Hon måste ha kommit nånstans.
- Känner du lukten? - Varje dag.
Kom.
- Du tänker väl inte gå ner dit? - Vill du göra det?
Låt ingen ta tag i mitt ben.
Hund. Till midda.
- Danny? - Hittat nåt?
- Ja - Hennes kök. - Hennes vadå?
Vad gör vi här? Vi går in och kollar huset?
- Vi måste vänta på dem. - Sam, det är jag.
Hittade ni Danny?
- Nej. - Nej? Var är Ted?
- Utanför. - Varför kommer han inte in?
För att jag fick bära honom. Jag är ledsen.
- Vad betyder det? - Är han död?
Nej. Det är han inte. - Det menar du inte, eller?
Vi var inuti väggarna och hon attackerade.
Jag hann inte fram i tid.
Är farbror Ted död?
Jag borde inte ha lämnat honom enam.
Jag är så ledsen.
- Vi kommer att hitta honom. - Var finns det mer att leta?
- Danny är död, eller hur? - Nej.
- Hon har dödat min son. - Nej, han lever.
Minns du vad han sa om flickan inuti väggen?
Hon sa att han fick stanna.
Varför händer det här oss? Vi är goda människor.
Det som hände Andy hände, okej? Det kan jag inte ändra på.
Men jag ska hitta Danny. Och när jag gör det blir allt bra.
Du, jag, barnen. Vi kommer att klara oss.
Är Andy din son?
ÄIdste.
Han dog i en bilolycka förra året.
- Jag är ledsen. - Jag och Suse slets nästan itu.
Det kan vi säkert fortfarande.
Det var därför vi flytta hit. Frisk lyft, en ny början.
Inte ens mitt område. Äktenskaps rådgivning.
Eller så har hon rätt. Vad kan gå fel ute på landet?
Jag ska ge dig din son tillbaka.
Om det så är det sista jag gör.
Varför bryr du dig så mycket?
Dean. Vi måste prata.
- Vad är det? - Jag har läst klart Rebeccas dagbok.
- Den flickan är Rebeccas dotter. - Hade hon en unge?
Allt hon pratar om. Graviditeten, och skamen.
Hyr "Juno. " Och kom över det. Varför tog hon livet av sig?
Hennes far kallade henne hora. Och att han skulle låsa in det.
Varför skulle han säga så?
Äckligt.
- Så pappan var även dess morfar. - Han var ett monster.
Som taget från en australiensisk tidning. Människor...
- Har hon varit inlåst här hela livet? - Du såg henne. Hon är knappt mänsklig.
Har hon varit inlåst och sen rymt och dödat pappa/morfar?
- Antar det. - Jag klandrar henne inte.
Hennes liv var nog ett rent helvete.
- Du vet inte hur helvetet är. - Jag menade inte...
Vart ska vi leta?
- Ungen måste ju äta. - Vad?
Han höll henne gömd och inlåst. Men han måste ha matat henne.
- Antar det. - Jag tror att jag vet var.
Han kunde ha henne här i flera år. Utan att nån visste om det.
- Danny! - Jag går ner.
- Det är min son. - Jag sa att jag skulle hämta honom.
Har ni gardiner? Vi behöver ett rep.
Hon är en kleptoman.
Danny!
Din pappa är där uppe. Kom.
- Skynda! Han kommer. - "Han"?
Hennes bror!
Kom igen, polarn. Titta inte ner.
Mamma!
- Mår du bra? - Få ut honom härifrån.
Dean?
- Tack för försprånget. - Ni gillar tydligen inte polisen.
- Dom är ibland inte lika tacksamma. - Tack.
- Mår du bra? - Nej. Långt ifrån.
Men...vi är tillsammans.
- Allt okej? - Jag led med dem.
- Livslång tortyr har de effekterna. - Du var i helvetet, Dean.
Du må ha gjort det där, men du är inte som de.
- De var knappt mänskliga. - Du har rätt. Jag var inte som de.
Jag var värre.
De var djur som försvarade sitt territorium, Sam
Jag gjorde det för själva njutningens skull.
- Va? - Jag njöt av det, Sam.
Jag torterade själar. Och jag gillade det.
Alla åren...all smärta...
Fick du äntligen utgöra det själv.
Jag brydde mig inte om vem det var.
För den smärtan jag kände försvann.
Det kvittar hur många jag räddar. Jag kan inte ändra på det.
Jag kan inte fylla igen hållet.
Aldrig.
Översatt av: Jack87 www.SweSUB.nu